PODLE SKUTEČNÉHO PŘÍBĚHU
NEBE NAD BELGIÍ DRUHÁ SVĚTOVÁ VÁLKA
Velení, tady Foxtrot Uniform Charlie Kilo.
Ocitnul jsem se ve fakt hustý protiletadlový palbě.
Je to tady hotovej silvestr.
Kanonáda ze všech stran.
Sakra!
Mayday, mayday, zasáhli mě!
Jsem v plamenech. Všude je kouř!
Kouř v kabině!
Ztratil jsem řízení!
Jsem nad řekou a bažinou.
Zapíchnu to tam!
Hodná holka.
Jdu k zemi!
No to mě...
Všivý erární hořlavý boty.
Nabíraný prádýlko.
Slušný.
Docela slušný.
Správně, fricku, Ameri-kanec.
Soráč, náckovsky neumím.
Ruce vzhůru.
Do toho!
Jen se smějte, skopčáci.
Tyhle botky ale na prodej nejsou.
Když evidentně chceš být eine Frau...
možná bychom ti měli uříznout Schwanz.
Jo?
Tak si švancni tohle.
Kdo jste?
Jmenuju se Wendy...
a ty jsi zachráněný.
Sekne ti to.
Ne, ne, ne!
Ježíši.
Sakra.
To snad není možný.
No...
Sakra.
Asi už to mám.
Jo, asi to konečně vyšlo.
Po všech těch letech...
Jak je to dlouho?
Tři? Tři roky, Ježíši.
Tři roky...
Čas letí, když se člověk baví. Že jo, Hogie?
Ty lodičky ti schovám do baru.
Promiň, Wendy, musíš zpátky.
To bylo tehdy a teď je teď.
Jak se vede, Dejo?
Ahoj!
Ty sis pospíšila.
Moment, musím odemknout.
Nevystrkuj hlavu, Dejo.
Hádám, že je to nová sousedka.
Zrzka.
Jenom žárlíš. To ty vždycky.
Ale prosím tě, to myslíš vážně?
Děláš to už celou věčnost.
Čichám potíže.
Nicol.
Co to má bejt?
Koukej toho nechat a odjeď pryč.
-Pryč? -Musíš pryč.
-Proč? -Musíš mě přestat obtěžovat.
Jmenuje se Nicol. To je hezké jméno.
Říkám ti to slušně, jasné?
Nicol. Já že tě obtěžuju? Vážně?
-Ano, vážně. -Přišel jsem domů a bylas pryč.
Co myslíš, Dejo?
Tak odjedu. Když si to přeješ, tak odjedu.
Ano. Chci, abys odjel, Kurte.
Fajn, odjedu.
Jmenuje se Kurt.
A je kretén.
-Ahoj, Anno. -Dobryj den, Marku.
Nesu nákup a poštu.
Přinesla jsem ti minutku.
Na dýchání, 30 sekund, maximálně minutu,
když na tebe přijde úzkost.
Marku, jak se cítíš? Charašo?
Dobře. Asi to celkem jde.
A co kapitán Hogie?
-Esesáci ho zbili. -Zase?
Ale Wendy a ostatní ženy ho zachránily.
Wendy?
Vrátí se do Marwenu?
Ne, ta se nevrátí nikdy.
Jen jsem ji oživil kvůli staré fotce, co jsem chtěl opravit.
Fotce na výstavu?
Výstava vypadá dobře. Půjdeš?
Ani náhodou.
Byl to nápad Roberty a jejího bratrance.
Já o výstavu nestál.
Nejít je hloupost. Špatná volba.
Nesu ti nové léky.
Co se stalo? Proč potřebuješ další tak brzo?
Já... Upustil jsem je do umyvadla.
Už zase?
Ber jen jeden, da? Jen jeden denně.
Brát moc není dobré. Je to nebezpečné.
Nechápu, proč ti je doktor pořád dává.
Nejsou dobré.
Vyvolávají závislost. Hrozí ti to.
-Tak co, cvičils ruku? -Da.
A co jídlo? Jíš vůbec?
Nět!
Moc hubeňour! Potřebuješ obalit kosti.
Vstávat.
Dobře.
Charašo.
Dobře, půjdu.
Zapomněla.
Viděla Julie.
Pozdravuje. Běží Rochesterský maratón.
Julie. Jak se má? Je pořád v Ithace?
Da, a děti rostou. Šest a osm.
-Šest a osm. Páni. -Dobře, už půjdu.
Prosím tě, neztrať prášky.
A nebuď hlupák. Jsi umělec.
Běž na svoji výstavu. Buď hrdý.
Přejeme brzké uzdravení
VŠECHNO NEJLEPŠÍ K NAROZENINÁM
Tak fajn.
Konec hraní.
Už víš, jak to chodí.
To je ono. Jde ti to, Marku.
Jedna noha, druhá noha. Jen tak dál. Jde ti to.
Zvládáš to. Za měsíc spolu budeme trsat.
Držím tě. Pomůžu ti.
Nedovolím, aby se ti něco stalo.
-Děsně to bolí. -Já vím.
Tu bolest ale musíš přijmout, Marku.
Musíš si ji zamilovat.
Musíš si tu bolest zamilovat.
PROMIŇ, MAMI... „MŮJ POSLEDNÍ FLÁM“
ROZHODNUTÍ O ROZVODU
ZNOVU!
SÁM ZLOMENÝ
LEPŠÍ S TÍM SKONCOVAT! K NIČEMU
Vin du Deja JSI CELÝ MŮJ
MYSLÍM, ŽE JSEM BYL ŽENATÝ
Zákeřný útok Místní občan brutálně zbit
Ohavný útok málem stál muže život
Místní občan byl nad ránem brutálně napaden
Oběť v kritickém stavu
Hogie...
To je Elsa.
MLÉKO
Je mlékařka.
Našels ji dva kiláky východně od řeky.
Oddíl esesáků už se těšil, jak si ji podá...
ale tys je postřílel.
Pane...
Jak vy se jmenovat?
Hogancamp. Kapitán Mark Hogancamp, Letecký sbor Armády Spojených států.
Všichni mi ale říkají Hogie.
Jsem vám k službám, mademoiselle.
VÍTEJTE V MARWENU
Mademoiselle, après vous.
Tak jsme tady.
Krásné centrum Marwenu...
zahrady Belgie.
A můj kousek ráje.
Je v něm všechno, co potřebujete.
Fontána, boulangerie, samozřejmě kostel,
tržiště, hotel, pouliční kavárnička
a hned tamhle je můj podnik.
Světoznámý bar U Roztrhané punčochy.
Nejpřívětivější v celé Evropě.
To je Julie. Ahoj, Jules, co kšefty?
Suzette, bonjour. Jak jde la vie?
Tyhle krásné panenky...
To jsou marwenské ženy.
Kdo nám to přibyl?
Je to mlékařka. Našel jsem ji dva kiláky východně od řeky.
Oddíl podlejch bošů už se těšil, jak si ji podá,
ale já je postřílel.
Má krávu?
Připletla se do palby.
Byla to hotová jatka.
Ale co je zač?
Jo, umí to s kvérem?
Ne, ale tutově to umí se strukem.
Je mlékařka a neumí nic jiného než mačkat kravské struky.
Vy ji ale budete muset naučit, jak vymáčknout černou duši
ze zavšivenejch nácků.
Vypadá tak jemně.
Nejspíš se celý život koupe v mléce.
Moc hubeňour.
-Potřebuje obalit kosti. -Tak dost.
Přestaň s tím. Hubeňourky jste všechny.
Nechci mávat šarží, ale zůstane tady.
Kapišto?
Pojď, zlato. Mám blůzu, která ti snad padne.
A já mám capri, co ti budou slušet.
Teď poslouchej, máme pár pravidel.
Pravidlo první: příliš se s Hogiem nesbližuj.
To je jistá cesta do hrobu.
Kapitáne.
Děkuju.
Merci.
Ne. Stůj!
Stůj!
V kostele!
Na věži!
Drž se, panenko. Co nevidět budeš zase jako rybička.
Ztrácí hodně krve.
Kapitáne...
Merci.
Chudák holka.
Ten všivej skopčák mířil na mě.
Správně, má lásko!
Ta kulka patřila tobě!
Varuju tě, Dejo.
Radši si nic nezačínej.
Jak to myslíš, má Liebe?
Jsem tvá spása, tvůj ochránce.
Zachránila jsem tě.
Ženy beznadějně přitahuješ.
Já ale ty pošetilé ženy zastavím!
Zmiz, čarodějnice!
Těch tvých voodoo šaškáren bylo na jeden den už dost.
„Voodoo“?
No...
Nemá cenu plakat nad rozlitým mlékem.
Jules, co tě trápí?
Nevím.
Pořád myslím na tu nešťastnou mlékařku.
Ani nevěděla, co schytala.
Jak jsem říkal, ta kulka patřila mně.
Ne. Mluvím o tom potom.
Když ji Deja Thoris nechala zmizet.
Puf! Pryč. Přesně jako Wendy.
Jo. Přesně jako Wendy.
Hele, všichni to známe.
To mezi tebou a tou belgickou čarodějnicí
se táhne už skoro 3 000 let.
Ta naivní mlékařka se ocitla moc blízko.
-Nic víc. -Da.
Až moc blízko.
Ale co my?
Kdy uděláme puf my a zmizíme bůhvíkam?
Přestaň.
Třeba nás poslouchá.
Panenky, poslouchejte.
Zapamatujte si jedno.
My všichni jsme teď tady.
Jsme pořád naživu
a to je hlavní.
Tak si připijme
na život, na lásku, na Marwen.
A jeho překrásné ženy.
Tady jsi.
Ty lstivá čarodějnice.
Fajn, děvčata. Čas jít na kutě.
Na regál.
Haló, dovolali jste Marku Hogancampovi.
Momentálně nemůže k telefonu.
Když zanecháte své jméno a číslo, co nejdřív se vám ozve.
POUZE JEDNU DENNĚ
Marku, tady Demaryius Johnson.
Omlouvám se, že volám tak pozdě.
Předpokládám, že to posloucháte, tak budu stručný.
Nevím, jestli si vzpomínáte, ale v pátek 13. vynesou rozsudek.
A jak už jsme mnohokrát probírali, je zásadní, abyste tam ten den byl,
abyste přišel k soudu.
13. SRPNA NEZAPOMEŇ NA SOUD
Chceme, aby soudkyně udělila nejtvrdší trest,
takže je důležité, abyste tam přišel
a podíval se útočníkům přímo do očí,
aby vás při tom soudkyně viděla.
Za to, co vám udělali, musejí pykat.
Chci, aby jim soudkyně dala za vyučenou.
-K zemi! -K zemi!
Němčouři se rojí ze všech stran!
Jsem na suchu!
Potřebuju další munici!
Další munici!
Potřebujeme další munici!
Krucinál! Přineste mi další munici!
Haló?
Jste tam v pořádku?
Slyšela jsem křik.
Jste v pořádku?
Ano.
V pořádku.
Zdálo se mi, že křičíte „další bukvici“.
Ne.
Bukvici ne.
Bukvici nechci.
Dobře, omlouvám se za vyrušení.
Miluji tě.
Odejdi se mnou.
Budu tě milovat navždy.
Jsem jediná, kdo má tu moc ti pomoci.
Jediná, kdo dokáže zahnat tvoji bolest.
Budíček!
Všichni vstávat, nepolehávat!
Je čtvrtek. Čeká nás práce.
Radím vám vyskočit do pozoru.
Slyšely jste?
-Da! -Ano, pane!
Mějte oči na stopkách. Mizerové můžou být kdekoliv.
Carlalo, sleduj silnici.
Jules, odstřel všechno, co se hne.
Provedu, kapitáne.
MOTOREST AVALANCHE
-Ahoj, Larry. -Čau, Marku.
Shání se po tobě Carlala.
A vyřiď jí, že potřebuju limetky.
-Příjem. -A nezapomeň,
ve čtvrtek jsou masové kuličky.
Příjem. Masové kuličky.
Tak to je on?
Jo.
Stalo se to tady. Přímo uprostřed silnice.
Vrhlo se jich na něj pět.
Je zázrak, že to přežil.
Našla ho Wendy, co tady dělala barmanku.
Než se pohnul, považovala ho za pytel na odpadky.
Něco ti povím, Carlalo.
Deja ji přemohla.
Takže ji nechala zmizet?
Jo, jako nic. Přesně jako Wendy.
Ta Deja Thoris je pořádná potvora, co?
Ale nechápu, proč se chová tak divně.
Hogieho miluje. Chce ho jen pro sebe.
Marku, můžu se tě na něco zeptat?
Proč musím být v Marwenu sama?
To si nikdy nenajdu milence?
Nikdy nevíš.
Možná tam co nevidět dorazí Pattonova 3. armáda.
Tak se pak postarej, aby ta belgická čarodějnice
dala mému chlapovi pokoj.
Ne. Deju zajímá jedině Hogie.
Je jím posedlá.
Mluvíš někdy s Wendy?
Wendy, bereš si Hogieho za právoplatného manžela,
dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
Pak vás mocí mi svěřenou Belgickým královstvím
a vrchním velitelem spojeneckých expedičních sil
tímto prohlašuji za manžele.
Smíš políbit nevěstu.
Šla o dům dál.
Cože?
Cos říkala?
Že šla o dům dál. Prý se odstěhovala do Kalifornie.
Jo, jasně. Do Kalifornie.
HOGIEHO RAMPA
ALOVO MODELÁŘSTVÍ
Marku, ahoj.
Ahoj, Roberto.
Zrovna dělám kafe, dáš si?
Ne, děkuju.
Džíp vypadá dobře. Ty cákance od bahna jsou super.
Bude to chtít hodně času a hodně mil,
aby se správně sjely pneumatiky.
Je to dobrá káva. Tmavě pražená kolumbijská.
Ne. Už jsem dneska měl dost.
Nic než kávu nepiješ. Celý den.
Jo, asi bych měl kofein omezit.
Je bez kofeinu.
-Mám trochu naspěch, takže... -Je instantní.
Jo. Tak jo. Instantní bez kofeinu.
-Super. Bude cobydup. -Dobře.
Hele, Marku.
Máma na neděli chystá pečenou šunku.
Nechceš přijít na večeři?
Šunku? U tebe?
Vlastně u mámy. Ale jo, u mě.
Já ti nevím. Šunku zrovna nemusím.
To nevadí, určitě ráda upeče kuře.
Kuře taky nemusím.
Co dušené?
To mě nadýmá.
-Žebírka? -Člověk se upatlá.
Suši?
Tvoje máma umí dělat suši?
Ne. Ale můžeme na něj někam zajít.
Já vlastně...
V životě jsem suši nejedla.
Ale ráda bych s tebou šla.
Já ho taky ještě nejedl.
Tak to je něco.
Další věc, co nás spojuje.
Ani jeden jsme ještě nejedli suši.
Sháním panenku Glamonista s rudými vlasy.
Zrzku?
Já myslela, že jsi na blondýny.
Jo, ale potřebuju zrzku.
-Jo. -Co tuhle?
Jo.
Hezké oči. Pěkné barvy.
Jak ji pojmenuješ? Scarlet?
Ne, Nicol.
Nicol?
Pojď, Nicol, namarkujeme tě.
-Připsat na účet? -Jo.
Máš radost z té svojí výstavy?
Bratránek je celý bez sebe.
Tak jako celá galerie.
Podívej na tohle.
Zrovna nám dorazil tenhle generál SS.
Luxusní figurky jsou super.
Mají krásně propracované detaily.
Chceš ho přihodit?
Ne.
2. SV. V.
Nemůžu...
Tohle si nemůžu dovolit.
Stojí tady,
že je to generálmajor Waffen-SS.
V roce 1944 bojoval v Belgii. To je ale náhoda, co?
Jmenuje se Kurt. Kurt Meyer.
...umělce a fotografa Marka Hogancampa.
Teď se nám živě hlásí Jennifer Cooková
-od ulsterského soudu... -Promiň. Vypnu to.
...s nejnovějším vývojem. Jennifer?
ROZSUDEK NAD ÚTOČNÍKY
Soudkyně Harterová právě zamítla žádost
jednoho z obžalovaných o další psychiatrické vyšetření.
Rozsudek nad pěti usvědčenými agresory,
kteří brutálně napadli
místního umělce Marka Hogancampa, bude vynesen v původním termínu.
Prokristapána, Carlalo.
Myslíš si, že jedeš Indy 500?
Jedu jen 130.
Promiň, Marku.
UŽÍT RÁNO
Vezmi si ten lék, má Liebe.
Udělá se ti po něm lépe.
Vím, jak moc trpíš.
Jak moc to bolí.
Kolik bolesti sis vytrpěl.
Já tě nikdy neopustím.
Jsem jediná, komu můžeš důvěřovat.
Jediná, kdo ti rozumí.
Jediná, kdo cítí tvoji bolest.
Jediná, která tě miluje.
Vezmi si ten lék, má Liebe.
Vezmi si ten lék.
Koukejte mě nechat!
Jen nám pověz, kde najdeme toho tvého kapitána Hogieho,
a hned odjedeme. Slibuju.
Dej ze mě ty pazoury pryč, ty hnusnej neřáde.
Slyšels ji, neřáde.
Dej z ní pryč ty pazoury.
No tak. Nahoru.
Natáhněte je až k nebi.
Pěkně zahajlujte obouruč, vy dutý skopčáci.
To platí i pro tebe, brejloune.
Hele.
Kde mám blůzu?
Kam zmizela moje blůza?
Náckové ji strhli.
Už zas?
Já vím.
Nedají si pokoj.
Nesu ti tu panenku.
Včera jsi odtamtud utekl.
Jak že se jmenuje?
Nicol. Díky.
A tyhle jsem našla ve vetešnictví.
-Klíňáky! -Jo. Rozhodně vintage.
Z 60. let. Jedenáctky.
Prodavačka říkala, že jsou to plátěnky.
Super.
Plátěný klíňáky. Děkuju.
Nemáš zač.
Promiň tu televizi včera.
Vypadals dost rozhozeně.
Bereš léky?
Dobře.
Půjdeš na vynesení rozsudku?
Pochybuju.
Šla bych s tebou, kdybys chtěl.
Je to důležité.
Musíš tam.
Ať ti parchanti dostanou, co zaslouží.
Ať z toho nevyváznou lehce.
Prokristapána, vždyť ti zničili život.
Nemůžu.
Nemůžu s nimi být v jedné místnosti.
Chápu tě, ale utíkání...
ti nijak nepomáhá.
Vážně nechceš tu figurku esesáka?
Je kvalitnější než všechny ostatní luxusní akční figurky i Glamonista.
Slyšela jsem správně „Glamonista“?
Branka byla otevřená. Snad to nevadí.
Panenky Glamonista miluju.
Snad neruším.
Zrovna jsem se přistěhovala naproti.
Jen vás jdu pozdravit. Jsem Nicol.
-Ahoj. -Ahoj.
Já jsem Roberta. To je Mark.
Ahoj, Marku.
Těší mě.
Jméno Nicol se mi vždycky líbilo.
Jo? Díky.
Moje se píše divně. Bez E na konci.
Koupilas Colleenin dům?
Ano. Je parádní.
Že jsou Colleen s manželem ten nejrozkošnější pár?
Ano. Je vidět, že se milují.
Vždycky na mě byli milí.
Jsem...
smutný, že jsou pryč.
Co to tady máš?
To je modelová železnice?
Je to světoznámá vesnice Marwen.
Markova výtvarná instalace.
Marwen.
Není poblíž Poughkeepsie?
Tohle je Belgie za druhé světové.
Něco takového vidím poprvé.
A ty jsi umělec?
Jenom fotím.
Je jen skromný.
Je skvělý fotograf.
A 27. mu ve městě začíná výstava.
Páni, to je něco.
Donesu ti leták.
Mimochodem, dělám v Alově modelářství.
Takže kdybys někdy potřebovala Glamonistu, obrať se na mě.
-Super. -Jo.
No... Omlouvám se za vyrušení.
Ráda jsem vás oba poznala.
Tak teď už víme, kdo je Nicol.
Hned je to lepší.
S těmi botami musíme něco udělat.
To se musí nechat, Nicol.
I když jehly vynalezli až v roce 1954,
perfektně ti seknou.
To jsou plátěnky?
Promiň.
-Promiň. -Jsou to klíňáky.
Slyšela jsem, co se ti stalo,
a chci ti říct, že je mi to moc líto
a že sis to vůbec nezasloužil.
Je mi to moc líto.
Jsou ze Zappos?
Ne, jsou vintage.
Asi z 60. let.
No jo.
Máma myslím mívala přesně takové.
Děje se něco v kostele?
Jo.
Můžu se podívat?
Líbí se mi, jak je všechno tak rozkošné.
Všechny ty kytičky a ta schránka
a ty rozkošné záclonky. Všechny ty detaily.
Proboha!
Co to dělají?
Co jsou zač?
Jsou to náckové.
Mučí Hogieho.
Proč?
Nesnášejí ho.
Protože je Američan?
Protože je odlišný.
A co s ním bude?
To je spletitý příběh.
Tak mi ho pověz.
Fascinuje mě to.
-Vážně to chceš vědět? -Ano.
Dobře.
Marwenské ženy střeží vesnici.
Sešly se v baru.
Hogieho už nějakou dobu neviděly.
Viděl někdo Hogieho?
Ne. Naposledy o snídani.
Říkal, že půjde omrknout kostel.
Promiňte.
Dobrý den.
Jsem tady nová. Zrovna jsem se přistěhovala naproti.
Sháním vašeho velícího důstojníka.
Máte na mysli kapitána Hogieho.
Nikdo neví, kde je.
A vy jste kdo?
Dostali Hogieho! Pět esesáků ho drží v kostele!
Bičují ho a mučí ho!
-Jdeme. -Počkejte!
Nemůžeme.
Skopčáci se na kostel slítli jako vosy na med.
Nemáme se tam jak dostat.
Jakmile nás zahlédnou, kapitána Hogieho zabijou.
Tak co máme dělat?
Nemůžeme dopustit, aby ho bičovali a mučili.
Mám nápad.
Podívejte.
Kamarádi...
pojďte se bavit.
Neseme šnaps, hoši.
Ja, pojďme trinken.
Správně. Oktober-fiesta!
Hoďte je tam, děvčata.
Vypálíme červa.
Jsem zachráněn.
Jsi zachráněn.
Jsem zachráněn.
Jsi zachráněn.
Máš překrásné oči.
A ty nejúžasnější podpatky, jaké jsem kdy viděl.
Říká se jim jehly.
Ale vynaleznou je až v roce 1954.
Je to zvláštní, co?
Tady v Marwenu se děje hodně zvláštního.
Hodně toho nedává smysl.
Třeba jak ses sem dostala.
Zrovna jsem se přistěhovala naproti.
Jak se jmenuješ?
„Nicol, bez E na konci,“
odpoví.
Pokračování příště.
To je krásné.
Je to parádní příběh.
Trochu brutální.
Ale aspoň jsou náckové mrtví.
-To je dobře. -Aspoň načas.
Zdá se, že mají víc životů.
A ta Nicol se mi líbí.
Docela jí to pálí.
Mně se líbí taky.
Občas nosím boty s podpatky.
Nevím proč, ale nějak tím splynu s esencí paniček.
Vadí ti to?
Ani v nejmenším.
To je dobře. Já totiž paničky miluju.
Paničky fakt miluju.
Spi sladce, Nicol.
Vítám tě.
Dobrou noc, děvčata.
Asi se zamilovali.
Co na to říká Deja?
Moc nadšená není.
Zrovna včera večer jsem ji nachytal, jak se snaží...
Co?
Nic.
Vím, žes říkal, že blázním,
ale vůbec té čarodějnici nevěřím.
-Měl by sis na ni dávat bacha. -Já vím.
Pořád ty nácky oživuje
a mate mě tím.
Jak že se jmenuje ta zrzka?
Nicol. Bez E.
Jasně. A po kom je pojmenovaná?
Po nikom konkrétním.
Ty mi to nepovíš?
Marku.
Máš telefon. Volá tvůj právník, Johnson.
Že tě nerad otravuje v práci, ale prý s tebou potřebuje mluvit.
Řekni mu...
Řekni mu, že dneska jsou masové kuličky.
To on ví.
Tak mu řekni...
Řekni mu, že mu zavolám později.
Příjem.
FOTKY K VYZVEDNUTÍ, NEBO PŘÍMO K VÁM DOMŮ
Ahoj, Marku!
Ahoj.
-Ahoj. -Zrovna se vracíš domů z práce?
Jo.
Můžu tě poprosit o laskavost?
Potřebovala bych uvnitř přestěhovat kredenc.
Mohl bys mi s tím pomoct?
-Jasně. -Fajn.
Děkuju.
Je moc těžká.
Jak se dnes máš? Dobře?
-Dobře. Jo. -Jo?
-Líbí se mi tvoje čepice. -Děkuju.
Co to sakra je?
Můj bratr je fanda do jehlových podpatků.
15 cm a víc.
S rodinou žijí v New Havenu.
Taky sbírá dámské prádlo.
Já sbírám jen boty.
Ty máš sbírku bot?
Mám 287 párů.
Takže máš fetiš jenom na boty?
Fetiš bych tomu neříkal. Říkám tomu esence.
Esence ženy.
Sbírám esence žen.
Když si je obuju, nevím proč...
ale nějak tím splynu s esencí paniček...
Žen.
To chápu.
Vadí ti to?
Ne, ani v nejmenším.
Kvůli tomu tě zbili?
Ten večer jsem byl v běžeckých botách.
Ale asi jsem o esenci něco říkal.
To je strašné.
Moc mě to mrzí.
Popíjel jsem. Tehdy jsem hodně pil.
Možná kdybych nebyl opilý, držel bych jazyk za zuby.
Takhle nemluv.
To, co ti udělali, je neomluvitelné.
Je to zločin z nenávisti. Nic jiného.
Ať jsi řekl cokoliv. Jasné?
Mám pocit, že jsem býval docela dobrý ilustrátor.
I když teď se dokážu sotva podepsat.
Mám doma komiksy z druhé světové, kde jsem uvedený jako ilustrátor.
Docela super.
Ty si nepamatuješ, čím ses živil?
Ne. Vykopali mi z hlavy i tu nejposlednější vzpomínku.
Oni ti z hlavy vykopali všechny vzpomínky?
Pořád si pamatuju fakta a věci jako násobilku.
Ale...
Z osobního života si nepamatuju nic.
Všechno z doby před napadením je pryč.
Z toho útoku si pamatuju jen...
slovo „buzík“.
Nadávali mi do buzíků.
A...
Z jukeboxu hrála Tammy Wynette.
„Stand By Your Man.“
Nic víc si nepamatuju.
To je strašné.
Máš štěstí, že tě nezabili.
Na silnici jsem ležel asi přes hodinu...
dokud mě nenašla Wendy.
Ten večer byla za barem.
Jen vteřinku, ano?
Jo.
Haló?
Ano, tady Nicol.
Jo, můžu přijít. V kolik?
Odpojili ventilátor?
Kolik kubíků?
Dobře. Kontaktoval už někdo rodinu?
Ano, dobře.
Dobře, budu tam.
PAMÁTCE NAŠEHO DRAHÉHO SYNA
Výborně.
Díky.
Práce.
Co naděláme?
Máš ráda čajníky?
Jo, miluju čaj.
Miluju všechno kolem čaje.
Jeho vaření. Rituál jeho podávání.
Dokonce zvažuju, že si postavím čajovnu.
Když teď mám pozemek.
Jen malou za domem.
Čaj jsem naposledy pil v nemocnici.
To věřím. Má ohromné léčebné vlastnosti.
Ty jsi zdravotní sestra?
Jsem vet tech.
Veterinární technik.
Taky dobrovolničím v Pomocné tlapce.
Pomocná tlapka.
Chápeš? Tlapka.
Zvířecí útulek.
-Jo. -Jasně.
Tak děkuju.
Jsem ti moc vděčná.
Já děkuju.
-Vezmi si tohle. Je to od stěhováků. -To ne.
Děkuju. Teď už nepiju. Nenapil jsem se od...
Vymlátili to ze mě. Zmlátili mě do střízliva.
Dobře. Hele.
Co tohle? Muffiny od realitky?
Děkuju.
Tak jo. Dáme si někdy šálek čaje?
-Děkuju. -Jo.
Jo, můžeme.
Někdy se sejdeme u čaje. Čaj a muffiny.
Rozkošný nápad.
-Kurte, co tady děláš? -Kdo je to?
To je Mark. Bydlí naproti.
Kristepane, Kurte.
Nech toho.
-Tak povídej, Marku. -Přestaň.
Co znamenaj všechny ty náckovský hračky?
Prosím tě, nech toho.
Seš nějakej rasistickej pedofil, Marku?
Přestaň! Nebuď hovado!
Tak já že jsem hovado?
STÁHNI TOPENÍ ZHASNI SVĚTLA
Dobrý den, pane Johnsone.
Dobré odpoledne, Marku.
Dovolat se vám není vůbec snadné.
No jo, teď jsem toho měl hodně.
To si umím představit.
Jsem moc rád, že jsem vás konečně zastihl.
Vyrazil jsem sem naslepo, abych na vás naposledy apeloval...
abyste šel zítra k soudu.
Je důležité, abyste u toho vynesení rozsudku byl.
Nechci, aby z toho vyklouzli jen s plácnutím přes prsty.
Mám...
Musím do práce. Děláme masové kuličky.
Ne.
Ne, ne, ne. Masové kuličky byly dnes.
Nechal jsem vám vyčistit a nažehlit oblek a košili.
Mluvil jsem s vaší známou Robertou.
Z modelářství.
Souhlasila, že vás ráno vyzvedne
a bude vás během řízení doprovázet.
Já vážně nevím, pane Johnsone.
Marku...
Sepsal jsem vám prohlášení oběti, abyste ho tam zítra přečetl.
Stačí jen, když ho přečtete.
Oficiálně ho zanesou do soudních listin.
Já pak promluvím o rozsahu vašich zranění.
Jak jste byl brutálně zbit.
Jak vás málem umlátili k smrti.
Pamatujete si, jak vás zbili, ne?
Pak soudu ukážu vaše skicáře.
Propracované ilustrace, které jste kreslíval.
Ne. Píše se tady o vysokých podpatcích.
O těch mluvit nechci.
Marku, zmiňuju je tam, abych zdůraznil vyznění,
že šlo o zločin z nenávisti.
Ne o obyčejné loupežné přepadení.
Chci, aby vaše útočníky zavřeli na hodně dlouho.
Chci, aby soudkyně viděla vaši tvář.
Pochopte to.
Jste člověk, který trpí.
Viděl jsem podobné případy dopadnout různě.
Dobře, půjdu tam.
-Dobré ráno, Marku. -Dobré ráno.
Dobré ráno, Roberto.
Panenky by asi měly zůstat tady.
Bez posil nikdy nikam nechodím.
Nemůže si je vzít jako takový talisman?
Tak si vezměte jen jednu.
Povstaňte.
Vyšší soud státu New York
pro okres Ulster tímto zahajuje zasedání.
Předsedá ctihodná Martha J. Harterová.
Dobré ráno.
Prosím, posaďte se. Děkuji.
Poté, co je porota shledala vinnými
ve věci hromadného napadení prvního a druhého stupně
a ohrožení z nedbalosti prvního stupně
vůči oběti Marku Hogancampovi,
stojí dnes obžalovaní před soudem pro okres Ulster,
aby si vyslechli návrh trestu.
Má některá ze stran důvod, proč bych neměla rozsudek vynést?
Ne, Vaše Ctihodnosti.
Než přistoupím k rozsudku, chce prokuratura pronést prohlášení?
Ano, chceme, Vaše Ctihodnosti.
Je oběť zde? Chce promluvit k soudu?
Ano, Vaše Ctihodnosti.
Pane Hogancampe, promluvte prosím k soudu, až budete připravený.
Klid! Klid!
K zemi!
Vstávat, Hogancampe! Fofrem!
Pane zástupce.
Je pan Hogancamp v pořádku?
Ctihodnosti, pokud soud dovolí,
žalující strana žádá o 20minutovou přestávku.
Navrhnu vám něco lepšího, pane zástupce.
Jelikož pan Hogancamp dnes zjevně není ve své kůži,
vynesení rozsudku tímto odkládám.
Soud opět zasedne 27. tohoto měsíce v 10:00 v této soudní síni.
Jednání se odročuje.
Ahoj, Marku, tady Roberta.
Páni. To byl den, co?
Byli jsme ve zprávách. Nejspíš ses nedíval.
Nemůžu uvěřit, že soudkyně přesunula vynesení rozsudku...
HŘÍŠNÝ HOTEL
...na stejný den, jako je tvoje výstava.
Pěkná šlamastyka, co?
No nic, dej vědět, kdybys cokoliv potřeboval.
Zatím. Ahoj.
Excusez-moi, monsieur.
Jen jsem tu leštila.
Tak vyval ty francouzský kozičky, kotě.
Já ti ukážu, co ještě můžeš...
Sypu se!
Měsíc je dnes překrásný.
To rozhodně.
Úplně jako ty.
Víš co, Hogie?
V životě jsem nebyla šťastnější.
Ne.
Vždyť jsem ti to říkal.
Jsem prokletý.
Ne.
Kdykoliv se s někým příliš sblížím...
Máme společnost.
Marku? Tady Nicol.
-Ahoj. -Ahoj.
Včera jsi měl těžký den, co?
Viděla jsem tě v televizi.
Snad neruším.
Jen jsem se chtěla omluvit za to, jak se Kurt choval.
Je tvůj manžel?
-Ne. -Tvůj přítel?
-Byl tak deset sekund. -Hrozně mě vyděsil.
Jo, já vím. Je trochu problémový.
To rozhodně.
To asi všichni poldové.
On je polda?
Jo. Teda býval.
Mohla bych na chvilku dál?
Jasně. Pojď.
Jo, velitel pyrotechniků.
U policie v Endicottu.
Pak ale dvakrát řídil opilý.
-Já... -Můžu ti vzít plášť?
Jasně. Díky.
Takže, vyklízela jsem skříň...
-Děkuju. -Děkuju.
...a říkala jsem si, že by se ti mohly líbit.
Některé jsem slušně ochodila, ale jiné jsem si obula jen jednou.
A tohle jsou moje staré jehly svůdnice.
To jsou Christian Louboutin?
Ne. Jsou to fejky.
Ani mi pořádně neseděly.
Jestli je nechceš, klidně je vyhoď.
Ale ne, blázníš?
Přidám je do sbírky.
Páni. Tak takhle vypadá 200 párů bot.
287.
-Páni. -Netuším, odkud jsou.
Když jsem se vrátil z nemocnice a všechny jsem je viděl,
zeptal jsem se svého kamaráda Larryho: „Já mám přítelkyni?“
Odpověděl mi: „Ne. Ty jsou tvoje!“
-Promiň. -Zvednu to.
-To nic. Zvednu to. -Promiň.
To jsou tvoje kresby?
To je můj skicář.
-Nevadí, když se podívám? -Ne.
Proč druhá světová?
Nevím.
V téhle válce jsme aspoň byli za hrdiny.
-Jsou krásné. -Děkuju.
Teď jsi přešel na focení?
Musel jsem. Kreslit už nemůžu, tak příběh musejí vyprávět panenky.
Googlovala jsem Marwen
a v Belgii žádné takové město není.
Jo, vymyslel jsem si ho.
„Mar“ jako Mark a „wen“ jako Wendy.
Ta Wendy, co tě našla na silnici?
Wendy zachránila Hogieho v den, kdy spadl se svým P-40.
Byla jeho životní láska.
A všechny panenky v Marwenu jsou lidé, které znáš?
Jo, víceméně.
S Wendy a Carlalou se znám z Avalanche.
Carlala tam pořád pracuje.
Anna je moje pečovatelka, chodí sem každý měsíc.
Je to střelená Ruska.
Julie znám z rehabilitace.
V Iráku přišla o nohu.
A Suzette.
Suzette St. Sweet je moje oblíbená herečka.
Hrála v sérii Smyslné samičky.
Tu jsem neviděla.
Je docela dobrá.
Co dělají tihle dva?
Muchlujou se?
Nicol by ráda, ale Hogie jí to nedovolí.
Nechce se s nikým sblížit příliš.
Proč?
Nechce zase skončit sám.
A kdo je tohle?
Co je zač?
To je Deja Thoris.
Belgická čarodějnice z Marwenu.
Má kouzelnou rukavici.
Když někoho nemá ráda,
může ho poslat 15 miliónů světelných let do budoucnosti.
Super.
A kdo je to ve skutečnosti?
Nikdo.
Ani nevím, kde se vzala.
Takže...
Chci tě pozvat na čaj.
-Jak jsem slibovala. -Jasně.
Jo.
Co ve čtvrtek?
Jo, to zní skvěle.
-Třeba ve čtyři? -Skvělé.
Oficiální čas na čaj.
Dělám báječnou směs granátového jablka a brusinek.
-Tak jo. -Hele, musím ti něco říct.
Od první chvíle, kdy jsem tě viděl, jsem věděl, že jsi na podpatky.
Proto jsem ti dal ty jehly.
Myslíš té panence.
Proto jsi dal jehly té panence.
Ano. Správně.
Tak jo. Ahoj ve čtvrtek.
Zavři oči. Mám pro tebe překvapení.
Víš, že je zavřít nemůžu. Jsem panenka.
Tak.
Fajn, co je to za překvapení?
Co to děláš?
Zbláznila ses? Vždyť...
Vidíš? Nic se nestalo.
Políbila jsem tě a nic se nestalo.
To mě podrž.
Ne!
Mají pocit, že jsou bůhvíjak chytří.
Však já jim ukážu.
Deje Thoris se nikdo vzpírat nebude.
Jsem belgická čarodějnice z Marwenu a kapitán Hogie patří mně!
Jen mně a nikomu jinému!
Sestrojíš pro mě stroj času!
Stroj času?
Kristepane!
-Carlalo. -Proboha! Marku!
Vyděsils mě k smrti.
-Je tady Larry? -Jo, vedle.
Marku.
Co tady děláš? Už zavíráme.
Larry, prodal bys mi tu lávovou lampu?
-Lávovou lampu? -Jo, moc by se nám hodila.
Jestli tam vylezeš a oprášíš ji,
-klidně si ji vezmi. -Díky.
Z toho tvého městečka se stalo hotové Melrose Place.
Bezpečně se můžou muchlovat jen mezi půlnocí
a nejtemnější hodinou před úsvitem.
Ovšem.
A jí se nic nestane?
Myslíš, že je to čas, co jim dovoluje se líbat?
Jo, možná.
-Nebo něco jiného. -Co?
Pravá láska.
Hogie se možná zamiloval.
Tahle z kostelního hřbitova se mi líbí.
Má krásné světlo.
Zařadíš je do výstavy?
Máš tady nějaké miniaturní čajníky, šálky a tak?
-Čajníky? -Jo, čajníky. Šálky.
U domečků pro panenky.
Hele, bratránek má tisknout program tvojí výstavy.
Mám mu zjistit definitivní odpověď,
jestli tam půjdeš.
Ano.
Cože?
Řekl jsem: „Ano“.
Jsi si jistý?
Napíše do programu, že tam přijdeš.
Přijdu.
Půjdeš ráno k tomu soudu?
Pozítří mají vynést rozsudek.
Máš nějaké miniaturní sušenky?
Ne. Ale víš co? Zrovna nám dorazily nové metály.
Páni! Purpurové srdce.
Podívej na ty detaily.
Úplně jako opravdové.
Když už jsme u něj...
-Kolik? -39,35 $.
Čtyřicet babek za Purpurové srdce?
Al říkal, že ho má od skutečného raněného veterána.
Ještě ne.
-Nedívej se. -Už?
Nedívej se.
-Ještě kousíček. -Dobře.
Tak jo.
Čajovna.
Jen pro tebe.
Je překrásná.
Čajovnu jsem si vždycky přála. Jak jsi to věděl?
Prozradil mi to ptáček.
Děkuju!
Smím ti nalít šálek čaje z brusinek a granátového jablka?
Ano, děkuji.
Mám ještě jedno malé překvapení.
Chci ti položit jednu otázku.
Prstýnek jsem neschrastil.
Ale jen co válka skončí, koupím ti šutr. Máš moje slovo.
Páni!
On jí postavil čajovnu a pak ji tam požádal o ruku?
Ano.
Správně.
Páni!
Přesně to řekla Nicol.
A pak jí dal vyznamenání?
Prsten nemohl sehnat. Jsou přece uprostřed války, takže...
Jo, jistě.
Roberta říkala, že ses rozhodl jít na svoji výstavu.
Podle mě je to skvělý nápad.
-Jo. -Myslím...
To je Hogieho Purpurové srdce.
Postřelili ho v Burmě. Sloužil pod generálem Stilwellem.
A tady...
se rozhodli, že se vezmou v noci, minutu po půlnoci.
Takže až přijde čas políbit nevěstu, můžou na to skočit.
Taky před ní poklekl.
Co jí řekl?
„V životě jsem nepoznal panenku...
která by měla tak parádní nárazníky.“
Hogie je rozený lichotník.
A ty jsi ta nejpozornější...
nejšlechetnější...
nejlaskavější a nejkrásnější žena...
kterou jsem kdy měl to štěstí poznat.
Byl bych poctěn.
Vezmeš si mě?
Marku...
Vstaň.
Prosím tě.
No tak, vstaň.
Promiň, asi jde o jedno velké nedorozumění.
Mrzí mě, jestli sis moje chování špatně vyložil.
Ale tohle není...
Promiň.
Jsme přátelé.
Jsme moc dobří přátelé.
Ale teď to oba vidíme jinak.
Našeho přátelství si ale opravdu vážím.
Ale neberu ho jako něco romantického.
A ty si zasloužíš někoho, kdo ano.
Mrzí mě, jestli...
jsem tě ranila. To jsem nechtěla.
Hele, něco pro tebe mám.
Marku, můžeš se na mě podívat?
Aspoň něco řekni.
Dobře, ještě přijdu.
Marku.
Něco ti nesu.
Nebyla jsem si jistá, co potřebuješ, ale prodavač v modelářství říkal...
Krucinál, Dejo!
Ty jsi ale vážně potvora, co?
Že jo?
Takže teď jsem to já. Jo?
Proč najednou pronásleduješ mě?
Ano, je hotový.
Přesně tak, jak sis ho přála.
Má odpočítavadlo.
55 sekund a pak jednosměrný skok do budoucnosti.
Jasně, že dokáže létat.
Marku?
Vím, že mě slyšíš.
Nesu ti tohle.
Je to na památku tvojí výstavy.
Snad se ti to bude líbit.
Ne!
Hogie?
Kam jsi zmizel?
Kdy už se zbavíš té belgické čarodějnice?
Co tady děláš? Co chceš?
Ať máš trochu kuráže.
To chci. Ať se přestaneš chovat jako ufňukanej...
To byl Luger!
Ale ne!
Ale ne, co se stalo?
Střelil ji nějakej všivej nácek.
Podívejte, díky tomu vyznamenání kulka nezasáhla srdce.
Ztrácí ale hodně krve. Musíme si pospíšit.
Proč?
Co seš sakra zač?
Buzík?
Buzík a hluchej k tomu?
Na něco se tě ptám, kreténe.
Nosíš ženský šaty?
Jen boty.
Čím vyšší podpatky, tím lepší.
Ty hnusná buzno!
Jsi to ty.
To ty jsi chabý, k ničemu.
Ochromený strachem.
Vidíš?
SOUD V PÁTEK??
Ty se spravedlnosti nedočkáš.
Do té soudní síně jít nedokážeš...
protože viník jsi ty.
To v baru byla tvoje vina.
Proto tě nikdo nemiluje, má Liebe.
Jsem tvoje jediná naděje.
Jediná, kdo tě dokáže zbavit bolesti.
Jediná, kdo tě dokáže osvobodit...
od hanby.
Je to moje vina.
Celé je to moje vina.
Už toho mám dost.
Mám dost té samoty.
A studu.
Tady jsou její boty.
Opatruj je, Hogie.
Postaráme se o tebe, Hogie.
Vždycky. Jsme tu pro tebe.
Bolí to, Jules.
Tolik to bolí.
Já vím.
Ale tu bolest si musíš zamilovat, Hogie.
Jeden moudrý muž řekl:
„Bolest je pro nás jako raketové palivo“.
Připomíná nám naši sílu.
Má slabé srdce.
Můžeme jenom čekat.
Víc už jí pomoct nedokážu.
Nezbývá nám...
než se modlit.
Nevím přesně, jak na to.
Ale jestli tam nahoře jsi a slyšíš mě...
To mě poser.
To jsem si vymodlil tohle?
Konečně se shledáváme, Herr Kapitän.
Vidím, že šprechtíš anglicky, fricku.
Ruce... vzhůru!
Dobře. Teď vstaň.
Pomalu.
Tak jak jsi mě našel, fricku?
Otoč se.
Odepni si zbraň.
Vystup do uličky.
Jsi slaboch
a ubožák.
A až tě zabiju,
zabiju i všechny ty flundry v tomhle pitomým městečku!
Ty to prostě nechápeš, co?
Ženy jsou spasitelky světa!
Ale no tak!
To nevypadá dobře.
Herdek!
Co je tohle za káru?
-Stroj času. -Stroj času?
Vezme nás do budoucnosti.
-Do budoucnosti? -Ano, má Liebe.
Patnáct miliónů světelných let do budoucnosti.
Abychom byli volní.
Vidíš?
Jsou zpět.
Jsou nesmrtelní.
Kapitán Hogie je v tom létajícím stroji!
Zabijte ho!
A máte to!
Jsou nesmrtelní, má Liebe.
Budou tě navěky mučit.
Počkej!
Ty jehly patří Nicol. Potřebuju obě.
Ani náhodou, Dejo.
Nenechám Nicolinu botičku náckovi!
Nakrmte se olovem!
BUDOUCNOST
Podej mi ruku.
Dej sem tu botu!
Nemůžeš s tou herkou ještě níž?
Jsi špión!
Správně.
Jsi za tím ty. To ty udržuješ nácky naživu!
Správně.
A Marka nemocného!
Správně!
Problém jsi ty!
Jsi jeho závislost!
Nedovolím ti ho zabít!
Ve jménu Marwenu
tě zapuzuju!
Nicol.
Dostali jsme je všechny.
A tentokrát už se ti parchanti nevrátí.
Jo.
Nicol?
Prober se.
Prober se, zlatíčko.
Prosím tě.
Ty ses pro mě vrátil.
Samozřejmě. Nikdy bych tě neopustil.
Má pravá láska.
Co Deja Thoris?
Je pryč.
Nadobro pryč.
Navždy mi zmizela ze života.
Už se nikdy nevrátí.
Auf Wiedersehen.
FOTO U FRANKA
Vůbec mi to nepíše.
Ahoj, Marku. Hezké páteční ráno.
Pan Johnson mě prosil, abych ti zavolala
a připomněla ti, že dneska je soud.
Nezapomeň si obléct sportovní sako a košili s límečkem.
Pane Hogancampe,
až budete nachystaný, promluvte k soudu.
„Býval jsem sakra dobrý umělec. Ilustrátor.
Kreslení jsem miloval...
a teď se sotva dokážu podepsat.
Život, který jsem vedl, mi navždy sebrali.
Ten večer, kdy mě napadli, jsem v botách na vysokém podpatku nebyl.
Ale zmínil jsem, že si je občas zkouším.
A kvůli této mé poznámce
mě krutě zbili.
Přepadli mě zezadu
a z hlavy mi vykopali veškeré vzpomínky.“
Uznávám, že jsem popíjel a byl jsem opilý.
Nereagoval jsem rozumně.
Ale teď už vím...
Vím, co jsem měl udělat.
Měl jsem držet jazyk za zuby a odejít, jenže jsem to neudělal...
a zbili mě.
Málem mě zabili.
Bezdůvodně mě zbili.
Chtěl jsem vám to říct, Vaše Ctihodnosti, protože...
ať zvolíte jakýkoliv trest...
tito...
rádoby lidé...
Chci, aby věděli, že teď už mi neublíží.
Teď už mi neublíží.
Jsou totiž pryč.
Nadobro pryč.
Ale já jsem stále tu...
a mám své přátele...
a své město...
a své fotky...
a budu v pořádku.
MARWEN FOTOGRAFIE MARKA HOGANCAMPA
HOGIEHO POMSTA
Jak padnou?
Vážně skvěle.
Vím, že se opakuju, ale prokristapána, Marku,
dokázals to.
A pořád dýcháš.
Existovaly jehlové podpatky za druhé světové?
Ne.
Marwencol je v mnohém zvláštní.
Co prosím? Marwen a co?
Col. Marwencol.
Jistě za tím něco je.
Chceš to slyšet?
Dobře. Tak...
Poté, co Deja Thoris odletěla 15 miliónů světelných let do budoucnosti
a nacisté byli odstraněni,
všude zavládl klid a štěstí.
A na památku téhle velkolepé události
se Hogie rozhodl město přejmenovat.
VÍTEJTE V MARWENCOLU
Už to chápu.
„Col“ jako Nicol.
Nicol bez E.
DĚKUJU
Hádám...
že v životě...
v tom skutečném...
je některým z nás souzeno být o samotě.
Možná nikdy nepoznat lásku.
Ani esenci někoho druhého.
Ale jiní...
Jiní mají větší štěstí.
Třeba Hogie a jeho Nicol.
Našli pravou lásku.
V Marwencolu.
Marwencol.
Zní to pěkně.
Roberto...
Chceš si zajít na suši?
V životě jsme ho nejedli.
Možná nám nebude chutnat.
Možná bude.
Máš pravdu.
Zkusíme to.
Mark Hogancamp žije poklidně
na newyorském venkově,
kde nadále
tvoří umění a fotografuje.
Jeho díla se pravidelně objevují
v uměleckých galeriích po celé zemi.
Od noci, kdy byl napaden,
se Mark alkoholu ani nedotkl.
Počet obyvatel Marwencolu
již překročil 200.
VÍTEJTE V MARWENU
Překlad titulků: Ondřej Kavka